Dette er historien om skabelsen af den moderne verden.
Et nyt perspektiv, der følger civilisationens spredning -
- over hele Jorden.
Fra menneskehedens daggry og de første byer og imperier -
- til troen på én gud.
Vi følger civilisationens strøm fra Mellemøsten.
Et utroligt sted, der har været en vigtig brik -
- mellem Asien, Afrika og Europa i flere tusind år.
Et økonomisk, videnskabeligt og kulturelt verdenscentrum.
Det er en episk opdagelsesrejse...
... fra Østen til Vesten.
Istanbul. Den eneste by i verden, som ligger på to kontinenter.
Europa og Asien.
Det var engang hovedstaden i et af de største imperier.
Det enorme Osmanniske Rige.
Da drømmen om et stort dynasti blev opfyldt -
- blev Det Osmanniske Sultanat til en renæssancens supermagt.
Dynamikken og sofistikeringen ved hoffet i Topkapi palads -
- skabte både frygt og fascination i imperiet og uden for.
Imperiet var uovervindeligt både til lands og til søs.
Det ansås som modellen for statsdannelse, handel og kultur.
Det er utroligt på to måder. Både som troende og som arkitekt.
Men forandringer truede med at få imperiet -
- til at styrte sammen.
Der skete kæmpe forandringer i 1 800-tallet.
Man får en følelse af, at de indså, at de måtte vende sig udad.
Det var en tid, hvor relationerne med Vest formede Øst.
Dette er historien om Det Osmanniske Rige og Vesten.
OSMANNERNE OG VESTEN
Osmannerriget ekspanderede i 1500-tallet på tre kontinenter.
De kontrollerede det vestlige Asien, Nordafrika og det sydøstlige Europa.
Leder af Det Osmanniske Dynasti var sultan Suleiman -
- som i Vesten var kendt som Suleiman den prægtige.
1529. Den 300.000 mand stærke osmanniske krigsmaskine -
- er trængt helt igennem til Wiens byporte.
Suleiman har rystet det kristne Europa.
Det er en skelsættende begivenhed i historien.
Efter måneders belejring sejrer Wiens forsvarere.
Den lange belejring og vinteren tvinger sultanen til at vende om.
Selv om de blev stoppet i Wien -
- havde osmannerne etableret sig i Europa.
Inden for imperiet virkede deres rigdom og magt upåvirket.
En uvurderlig genstand i Topkapi symboliserede Suleimans magt.
Dette objekt er et -
- af sultan Suleimans sværd.
Det er et, der bærer hans navn. Det viser tidens håndværkskunst.
Der står et navn. Sommetider digte eller bønner.
Men sultanens eget sværd bærer som oftest hans titel.
Sultan Suleiman Shah bin Selim Shah og så videre.
Det sidste er slidt af, men man forstår, hvad der stod.
Sværdet blev lavet for 500 år siden. Det blev nok brugt ved ceremonier -
- for at fremvise den kongelige fortræffelighed.
Sværdet viser, at Suleiman havde store resurser -
- og tiltrak de bedste håndværkere både inden for og uden for riget.
Ædelstene kom oftest udefra.
Det her er en rubin.
Rubiner kom oftest fra steder som Indien eller Burma.
Firuze kom fra byen Firuz i Iran.
I Vesten kaldes de turkiser, hvilket betyder tyrkisk blå.
Dette pergamentkort blev lavet i 1560 for sultan Suleiman -
- af kartografen al-Haj Abu Hasan.
Det osmanniske flag over byer som Beograd, Buda og Rhodos -
- viser, at trods nederlaget i Wien, styrede man store dele af Europa.
Det var ikke kun på land, at de havde blandet sig i Europa.
Suleimans flåde blev en plage for det kristne Vesten.
Bag kulisserne i museet i Istanbul er en restaureringshal.
Derinde findes unikke skatte.
Osmanniske fartøjer, der er pakket ind.
Kajakker og galejer, der sejlede i Sortehavet og Middelhavet.
Restaureringen af dem til originaltilstanden er begyndt.
De er levn fra en tid, hvor osmannerne var kendte -
- som havets herrer.
Vi står på den ældste og eneste tilbageværende galej.
Den er fra 1 500-tallet.
For enhver middelhavshistoriker er dette enormt spændende.
Her er bænke. Tre personer -
- i hver række. Der er i alt 144 pladser til roere.
En opdagelsestid. Europa begyndte at kolonisere den nye verden -
- og handlede krydderier helt ovre i Det Indiske Ocean.
Den osmanniske flåde prøvede at få monopol på handelen fra Øst.
De erobrede strategiske øer og poster på kysten -
- hvilket gjorde Middelhavet til en osmannisk sø.
For at kontrollere sejlruterne anvendte de en genial taktik.
De mange pirater, som sejlede rundt på havene -
- var oftest lovløse banditter.
Men ved at skabe alliancer -
- gjorde Suleiman de bedste pirater til osmanniske admiraler.
På denne miniature fra 1500-tallet modtager sultanen den bedste pirat.
Han hed Hayreddin Barbarossa.
Barbarossa var en af -
- de mest karismatiske personer i Europa i 1 500-tallet.
Han var en helt, som blev udødeliggjort -
- i romaner, digte, kunst og sange -
- og al slags litteratur.
Barbarossa angreb slog til mod Europas vigtige søhandel.
Byer over hele Europa så levebrødet hænge i en tynd tråd.
1500-tallets Europa var nok splittet af indre rivalisering -
- men man havde en fælles fjende.
Osmannerne var sådan en trussel, at man stiftede Den Hellige Liga -
- som forsvar. To af de største flådestyrker nogensinde -
- mødtes ud for Grækenlands kyst ved Lepanto.
Slaget ved Lepanto ses ofte som et vendepunkt.
Da Cypern blev taget af osmannerne, gik de store stater sammen -
- i en alliance for at bringe en ende på problemet en gang for alle.
Det endte med et nederlag til osmannerne.
Under slaget tabte osmannerne fire gange så mange skibe -
- og dobbelt så mange tropper.
Lepanto blev fejret som en storsejr af Den Hellige Liga.
Nu håbede de at genvinde kontrollen over Middelhavet.
Det vigtigste var, at man indså, at osmannerne kunne besejres.
I Vesten ses dette søslag -
- som et vendepunkt i kampen mod osmannerne.
Men i Øst var det kun lidt modgang.
Inden et år var flåden genopbygget.
Lepanto var langt fra enden på den osmanniske magt.
I relationen med osmannerne gik Europas handelsmænd på line -
- mellem alliancer og forsvar.
Ambassadører fra Frankrig og England -
- blev sendt til det osmanniske hof.
Traktater om venskab og handel blev vigtige for overlevelse.
Denne miniature viser Ungarns konge -
- mens han viser Suleiman ære.
Det viser den indflydelse, osmannerne havde på Vesten.
Man kan ikke forstå Europa uden osmannerne -
- og heller ikke osmannerne uden Europa.
Det var ikke kun på Suleimans tid. Det gjaldt hele rigets historie.
Europas identitet skabtes både i alliance med og kamp mod tyrkerne.
I paladset Topkapi så besøgende en kejserlig legeplads -
- der var som renæssancehofferne i Europa -
- når det gjaldt rigdomme, smag og et royalt sprog.
Rapporterne om det smukke hof gav Suleiman titlen -
- Suleiman den prægtige.
Han største eftermæle -
- var nok dannelsen af en statsform, som verden stadig benytter sig af.
I Suleimans anden periode blev der skabt -
- den første moderne regering.
I Suleimans stat fandtes en fast hær, et omfattende skattesystem -
- og et stærk bureaukrati til at opretholde det.
Europæiske regeringer brugte det som forbillede -
- da man begyndte at opbygge moderne regeringer.
Topkapi var et regeringscentrum, og et forbillede inden for design.
Her bragte man de forskellige kunstneriske stilarter sammen.
De skabte et eget osmannisk udtryk.
Selv efter Suleimans tid byggede sultaner videre på det.
De smykkede paladset med mere og mere avancerede kunstværker.
I dag kopierer et restaureringshold -
- de klassiske osmanniske mestre.
Fliserne i paladset Topkapi -
- er et godt eksempel på osmanniske fliser.
Lige nu maler vi de reparerede dele -
- med de helt rigtige farver, så de passer ind.
Revan-pavillonen blev bygget i 1635 -
- for at fejre erobringen af Yerevan, Armeniens hovedstad.
Det er højdepunktet for osmannernes kunst -
- drevet af fortsatte erobringer.
I slutningen af sin regeringstid som 54-årig -
- havde Suleiman nået toppen af sin magt.
Han ville efterlade et varigt og majestætisk indtryk i Istanbul.
Et symbol på hans styre, som alle kunne se.
Han benyttede sig af et kendt geni. Hans navn var Sinan.
Han var rigets chefarkitekt.
Han havde opført hundredvis af byggerier -
- fra Damaskus til hovedstaden.
Nu blev Sinan beordret til -
- at bygge det højeste og største kompleks i byens historie.
Suleiman-moskeen.
Den er det ultimative udtryk for Det Osmanniske Riges magt.
Selv i dag tager udsigten over byen pusten fra en.
Udover moskeen tegnede Sinan fire skoler -
- et suppekøkken, en hamam, et karavanserai og et sygehus -
- samt graven, der skulle blive Suleimans sidste hvilested.
Suleiman-komplekset blev hurtigt byens centrum.
Folk fra alle byens hjørner -
- kom her om fredagen, hvor de samledes for at bede.
Når de tog af sted, så de venner og folk, de ikke havde set længe.
Her talte man og var sammen -
- som grækerne på sine agoraer og romerne på forum.
Det her er en moderne fortsættelse.
I arkitektur bedømmes bygninger på, hvor meget lys der lukkes ind.
Sinans er de lyseste af alle kuppelbygninger
I kirker kan man føle sig ubetydelig.
Her ser man et ophængt loft af lys.
Det minder mig om den menneskelige dimension.
Man føler sig ikke overvældet.
Indviklede geometriske former -
- var kulminationen på Sinans forsøg på at skabe et forenet rum.
Det udtrykte det osmanniske syn på verden i sten.
Osmannerne havde et begreb. Verdensorden. Det var vigtigt.
De organiserede sig ordentligt og tænkte meget praktisk.
Når de udførte et arbejde, gav det derfor gode resultater.
De sørgede for, at resultaterne blev varige.
Sidst i 1600-tallet og 1700-tallet ses som begyndelsen til enden.
Men faktum er, at imperiet blomstrede.
Imperiet strakte sig over Afrika, Asien og Europa.
Fra Algier til Mosul og fra Medina til Wien.
De kontrollerede handelsknudepunkter -
- fra alle kontinenter mellem Øst og Vest.
Osmanniske købmænd udvidede i hovedstaden og i provinserne.
Den lille by Birgi i Vestanatolien har stadig sin osmanniske karakter.
Blandt de traditionelle huse er der ekko fra datidens overflod.
Bygget i 1 761 stort set bevaret i original stand -
- virker palæet Cakir Aga som et typisk træpalæ i Anatolien.
Bygningen tilhørte Serif Aliaga, ejer af et lokalt sadelfirma.
De små detaljer i udsmykningen -
- viser, at verden strakte sig langt ud over Anatolien.
Vestlige motiver afspejler ideer, som kom hertil -
- med franske, engelske, hollandske og venetianske købmænd.
Der er en historie skjult i freskerne her.
Serif Aliagas to koner -
- en fra hovedstaden Istanbul og den anden fra havnebyen Izmir -
- længtes efter sine hjembyer.
En løsning blev fundet.
Som trøst fik Aliaga malet byerne på deres soveværelsesvægge.
Izmir i dette værelse. Istanbul i dette.
I miniature fangede man det, der var imperiets magtcentrum -
- over 500 kilometer længere nordpå.
Den moderne tid førte til nye udfordringer.
Pres og indflydelse fra Europa nåede helt til Istanbul.
Den osmanniske elite begyndte at ændre sit syn.
Hvis man rejser langs Bosporus i dag -
- kan man stadig finde spor af, hvordan den verden blev forandret.
Bosporus er et eksempel på forandringerne.
I 1 700-tallet voksede det gamle centrum.
Paladset er ikke længere inden for bygrænsen.
Sultanen selv begynder at bruge Bosporus -
- som et sted, hvor man kan fremvise overflod -
- ved at bygge nye palæer nede ved vandet.
Man begyndte at bygge i vestlig stil langs Bosporus' strande.
Hvis man ser på nogen af de palæer -
- er de almindeligvis bygget for at nyde udsigten over Bosporus.
Omme bagved var der en stor have, hvor man havde harem og den slags.
Det fine palæ blev bygget helt nede ved vandet.
Det var en ny måde at nyde byen på.
Denne nye nydelseskultur blev ikke kun støttet af eliten.
Europæiske diplomater flyttede herned til store ambassader.
Bosporus er blevet en stor kanal -
- hvor folk udtrykker sin magt -
- gennem sine boliger og tilstedeværelse ved vandet.
Den store færdselsåre er grænsen mellem Europa og Asien.
Det har været en vigtig handelsrute siden antikken.
Europæisk handel med Amerika overgik nu markedet i Middelhavet.
En ny verdensorden trådte frem.
Hvis man ser på 1 700-tallet, var samfundet allerede i forandring.
Middelhavet marginaliseres. Det gjaldt alle ved Middelhavet.
Atlantøkonomierne vokser. Holland, England og Frankrig.
Verden ændres. Balancen i verden ændrer sig.
I den verden føler osmannerne -
- at de ikke mere har indflydelse på, hvad der foregår.
Lige siden den franske revolution i 1789 -
- voksede nationalismen i imperiet sig stadig større.
I en nyindustrialiseret verden -
- voksede en radikal, social og politisk uro.
Med støtte fra europæiske magter krævede de ikke-muslimske folk -
- selvstændighed fra Osmannerriget.
I 1827 kom katastrofen. Som støtte til en græsk selvstændighedskamp -
- udryddede Storbritannien, Frankrig og Rusland den osmanniske flåde -
- i slaget ved Navarino.
Nationalisme var begyndt at ødelægge Osmannerriget.
I 1830 fik Grækenland selvstændighed.
Kontrollen over Egypten var svag.
I 1875 erklærede Serbien, Montenegro, Valakiet og Moldova -
- sig også selvstændige.
I 1871 mistede man kontrollen over Bulgarien -
- Bosnien-Herzegovina og Rumænien.
Hærget af krig begyndte kortet over imperiets at blive tegnet om.
Der var et stort behov for at hindre en total opløsning.
Denne kongelige reform forandrede Osmannerriget for altid.
Den blev kaldt Tanzimat. Det betyder omorganisering.
Den osmanniske elite reformerede administrationen.
Denne gang efter en vesteuropæisk model.
Ingen steder var behovet større end inden for militæret.
Uniformer og artilleri blev købt i Storbritannien og Frankrig.
Gradvist voksede en moderne osmannisk hær frem.
Sultanatet måtte afskrække angreb fra styrker i Øst og i Vesten -
- og udvikle tydelige symboler for centralstyring -
- selv i udkanten af imperiet.
Over 1200 kilometer fra Istanbul -
- i det østlige Anatolien, stående langs silkevejen -
- nær den iranske grænse vendt mod bjerget Ararat -
- er effekten af den nye verdensorden tydelig.
Paladset Ishak Pasa.
Dette befæstede palads var vigtigt for kontrollen -
- i dette barske grænseland.
Det var et strategisk nøglepunkt i en 2 år lang krig -
- mellem Osmannerriget og Persien i begyndelsen af 1800-tallet.
Paladset står ved civilisationens korsvej.
Dets overdådige arkitektur -
- viser persisk, georgisk, armensk, osmannisk og vesterlandsk stil.
Indeni minder det om et Topkapi-palads i miniature.
Domstole, harem -
- og en prægtig privat moské.
Her pryder udskårede inskriptioner af koranvers væggene.
Bygget på regeringens befaling blev paladset styret -
- fra Istanbul i næsten 200 år.
Den endelige symbol på osmannernes magt i Anatolien.
Beviset på osmannernes indsats for at bevare alle dele af imperiet.
På samme måde havde de sikret sig -
- kontrol over pilgrimsruten i Syrien.
Damaskus, den osmanniske krones juvel, afspejlede rigets rigdom.
Man handlede med Østen langs pilgrimsruten -
- og Europa via havne i det østlige Middelhav.
I Damaskus opstod en lokal version af osmannisk modernisme.
Gemt i de labyrintlignende gyder findes en gemt skat fra 1800-tallet.
Beit Nizam er bygget i 1830. Her boede rige købmandsfamilier.
Det ligner et traditionelt hus.
Husene er berømte for deres design. Alt er bygget omkring gårdhaven.
Den er altid stor med træer og springvand.
På sydsiden har man altid sådan en eyvan.
Her modtager man sine gæster.
Kigger man nærmere, ser man forbindelsen -
- mellem Istanbul og Damaskus i 1800-tallet.
I dette osmanniske-arabiske miljø er det nye og gamle på væggene.
Hvis man ser på udsmykningen, er det typisk fra 1 200-tallet.
Men omkring 1 830'erne ser vi noget nyt.
Det kaldes for osmannisk barok. Det er et mere frodigt design -
- med høje relieffer og tredimensionelle udskæringer.
Osmannisk barok er en særlig del af indretningsdesign-historien.
Det er en del af Osmannernes forsøg på at modernisere.
Huset viser, at sultan Mahmud II's reformer -
- havde forbedret forholdet mellem paladset og provinserne.
Dette kaldes for druernes sal -
- på grund af de mange udskæringer, der er forgyldt.
Den er vildt og voldsomt udsmykket. Det ligner noget fra Versailles -
- men det kommer fra Istanbul.
Vægge, der normalt havde været blanke -
- var for første gang udsmykkede med freskoer i italiensk stil.
Istanbul var symbol på modernitet i hele den osmanniske verden.
Her har vi udskæringer af landskaber fra Istanbul.
En islamisk osmannisk identitet smelter sammen -
- med rigdommen og magten fra barokstilen i Europa.
Hvis man kigger op i loftet -
- så ser man symboler på den osmanniske sultan.
Det udtrykker det osmanniske ønske om at modernisere -
- og om at møde det, der sker inden for europæisk kultur -
- mens man beholder sin integritet og identitet -
- i en tid med mange kriser og stort pres.
Trods indsatserne for at bevare kontrollen -
- lænede den økonomiske og politiske akse mod vest.
Da industrialiserede fabrikker producerede fremstillede produkter -
- begyndte husholdningsartikler og bomuld vævet i Europa -
- at overtage butikkerne i osmanniske basarer.
Guld fossede ud af imperiets skattekister.
Storbritannien og Frankrig begyndte at bruge deres økonomiske overtag -
- til at kræve bedre handelsaftaler med osmannerne.
Når de to verdener interagerede, påvirkede den osmanniske kultur -
- det europæiske Vesten.
Fascinationen for den osmanniske verden -
- var en del af en vestlig akademisk bevægelse, orientalismen.
For første gang kom der oversættelser -
- af værker som "Rubaiyat af Omar Khayyam " og "Tusind og en nat"
Oversætterne var europæiske rejsende.
På kirkegården Mortlake i London ligger en stor orientalist begravet.
Richard Burton, oversætter af "Tusinde og en nat".
"T usinde og en nat" påvirkede litteraturen dengang enormt.
Kun Bibelen har haft så stor en indflydelse på britisk litteratur.
I graven findes ting, han samlede på sine rejser i Mellemøsten.
De ting, der hænger her, blev købt, da han og Isabel var i Damaskus.
Han var konsul der. Han samlede på alt muligt.
Disse kamelklokker var vigtige for Burton på et symbolsk plan.
Burton foretog hemmelige rejser til Mekka og Medina.
En af de første europæere, til at udforske disse ukendte lande.
Det var Royal Geographic Society -
- som tøvende sponsorerede Burtons farlige rejse.
Det var farligt, fordi han rejste forklædt.
Hvis han blev afsløret som vantro, var han nok blevet dræbt.
Burtons kærlighed til Orienten kom af et had til det britiske samfunds -
- stivhed, konformitet, victorianisme og mangel på eventyr.
Han foretrak islam.
Burtons beretninger hyldes som litterære mesterværker.
De etablerer også et billede af Mellemøsten som et usikkert sted.
Kunstnere inspireret af folk som Burton -
- rejste og malede romantiske versioner af Orienten.
Ofte var der en sensuel og farlig side i disse malerier.
Det fascinerende ved tiden var -
- at Østen enten afbildes som vældig god eller ond.
Der er to versioner. De blodtørstige maurere og tyrkere -
- og en romantisk ide om et mystisk sted -
- hvor alt var skønt, og luften duftede sødt.
Det var under kolonialisme. Det er, som om Vesten siger:
"Vi styrer over dele af Øst. Vi er ved at opdage det."
Det var et svært sted at forstå. Det havde sin egen mystik.
Det var det, der blev vist i kunsten. Selv om Vesten var i østlige lande -
- kunne man ikke fange essensen af, hvad Østen var.
I Osmannerriget kæmpede sultaner for at holde deres folk sammen.
Tanzimatreformerne brød traditioner og det gamle millet-system.
Det gav minoriteterne i riget -
- samme status som muslimske statsborgere.
I den reform lovede sultan Abdulmecid I -
- at alt, som gjorde nogen underlegne i forhold til andre -
- på grund af religion, sprog eller race -
- for altid ville blive fjernet fra de administrative protokol.
For at følge med Vesten flyttede sultanatet til et nyt magtcentrum.
Den tyrkiske paladsgarde beskytter i dag stadig Dolmabahce.
Rokokomonumentet vil passe godt blandt Frankrigs slotte.
Paladset symboliserer højdepunktet i Tanzimatperioden.
Selv om man havde alt, hvad europæerne havde -
- så havde forvandlingen kun pirket i overfladen.
Under den rige facade -
- begyndte Tanzimatreformernes begrænsninger at vise sig.
Indsatsen var ikke nok til at overbevise nationerne om -
- at deres fremtid lå i imperiet.
T anzimat begyndte meget godt i 1 840'erne og 1 850'erne.
Men i virkeligheden var det dødsdømt.
Det er svært for et imperium at forvandle sig så meget -
- og dække behov, lyster og forventninger hos flere nationer.
Det var dødsdømt fra starten. Det var for komplekst.
Det var for moderne for Osmannerrigets struktur.
Paladset Dolmabahce er udsmykket med smukke genstande -
- som primært kommer fra Europa.
Midt i ceremonisalen er verdens største bøhmiske lysekrone.
En gave fra dronning Victoria af Storbritannien.
Den dominerer hele rummet. Symbolet på europæisk indflydelse -
- i hjertet af det osmanniske styre.
Vestificeringen havde været en meget dyr proces.
Indtil 1850 var Det Osmanniske Rige det eneste imperiet på den tid -
- som aldrig havde pådraget sig udenlandsk gæld.
Nu gjorde man sig afhængig af europæisk kapital.
Dolmabahce taler om magt og om at fremvise magt.
Det legemliggør et moderne imperium.
Det har sin pris. Det er gælden -
- der bliv stiftet i 1 850'erne samtidig med paladset.
Paladset er bare en dråbe i den kæmpe gæld, der tvinger riget -
- til en formel konkurs i 1 875.
Det krævede politiske reformer, hvis riget skulle have en fremtid.
I dette rum i 1876 blev det første osmanniske parlament udråbt.
Selv det var ikke nok til at holde sammen på imperiet.
Osmannerne moderniserede. Da magten drejede mod vest -
- var det begyndelsen til enden for osmannisk storhed.
Der kom et sidste forsøg på at sammenbringe -
- imperiets islamiske flertal.
En glemt banegård syd for Damaskus.
Det var en gang et stort stoppested på pilgrimsruten til Mekka.
Disse gamle lokomotiver vidner om -
- en vigtig del af Mellemøstens historie.
Engang banebrydende teknik. De originale vogne og motorer.
De befordrede de første pilgrimme via jernbane i 1908.
De kørte på Hijazbanen.
Sultaner og kaliffer gennem hele den muslimske civilisation -
- skulle beskytte pilgrimmenes rejse. Den opgave legitimerede deres styre.
Hvis de beskyttede pilgrimme og de hellige byer, var de gode.
Det, Abdulhamid gjorde -
- var at koble det hellige ritual til moderne industri.
Jernbanen fulgte de gamle karavaneveje.
De mindskede rejsetiden fra 40 dage til kun fire dage.
Jernbanen passerede Damaskus og endte siden i Medina.
Det moderniserede regionen.
Osmannerne fik styrket forbindelsen til vigtige muslimske områder.
Jernbanen var sultanens plan for muslimsk enhed.
Han ville føre muslimer sammen både inden og uden for imperiet.
1600 kilometer spor blev lagt gennem barske ørkener -
- dybt inde i Arabien og over bjergene i Hijaz.
Han brugte tyrkiske arbejdere, belgisk stål og tysk teknologi.
Abdulhamid brugte den europæiske industris evner.
Tysk industri var meget indblandet i konstruktionen.
Her har vi en tysk plade og en arabisk plade.
Det viser samarbejdet mellem osmannere og tyskere.
Men Osmannerriget var gældsat. Projektet syntes umuligt.
Utroligt nok blev næsten en tredjedel af omkostningerne -
- dækket af velgørenhedsdonationer.
Muslimer fra hele verden deltog i dette foretagende -
- som hjalp pilgrimme med at nå Mekka.
Da jernbanen åbnede, blev tusindvis af pilgrimme transporteret.
Men den blev også et mål.
Under første verdenskrig blev banen ødelagt af de allieredes angreb.
Den store osmanniske forbindelse til Det Hellige Land var ovre.
Den ville aldrig komme helt til Medina igen.
Hijazprojektet var vigtigt for den islamiske verden.
Men det kunne ikke standse de nye tider.
Lamslået af indre stridigheder og gældsat -
- var det osmanniske dynastis styre næsten overstået.
Efter første verdenskrig sluttede historien -
- om et af historiens største og længst varende imperier.
Da det var størst, strakte riget sig fra Algier til Mosul -
- og fra Medina til Wien.
Man styrede den mest dynamiske region i hele verden.
Landet som fra antikken har formet den moderne verden...
... givet den landbrug...
... byer...
... og troen på én universel gud.
Landet, der opfrostrede genierne, der lagde grunden til renæssancen.
Skillevejen mellem Øst og Vesten har inspireret civilisationer -
- i hele 12.000 år.
Det er en historie uden slutning.